Kommer det fra Vesuv? -Det virker sådan, onkel.
Herre, vågn op.
Hjælp mig.
Vi kan ikke blive her.
Alle må væk herfra! -Det er lige så farligt at tage af sted.
Vi dør, mor. Vi erjo spærret inde!
For2000 årsiden, rystedes detromerske kejserdømme-
-afden værste naturkatastrofe som harramt den antikke verden.
På mindre end 24 timer, udslettedes byen Pompeji-
-og mindst 5000 afdens indbyggere frajordens overflade.
Morderen var vulkanen Vesuv.
Men hvordan den udslettede dem og hvorforså mange døde-
-varlænge et mysterium.
l dag liggerPompejiiruiner.
Men blandt ødelagte mure og afblegede malerier-
-ersporkommetfordagens lys.
Menneskerbegravet afasken, bevaret idødsøjeblikket.
Værdifulde ting fortællerdetaljerom deres liv.
Og en ung mand, som så det ske-
-dokumenterede det frygtelige som dræbte dem.
Ud fra disse vidnesbyrd, kan vi rekonstruere nogle personers liv-
-og berette den frygtelige historie om deres sidste dag.
POMPEJl Den sidste dag
Pompejiliggeriskyggen afbjerget Vesuv-
-en vulkan som har været stille i mere end 1500 år.
Folk ved ikke engang atdeteren vulkan.
Den 24 augusti år 79, begyndersom alle andre dage.
Templet skal renoveres.
Far, det gik ikke særligt godt i aftes...
Julius Polybius eren af Pompejis rigeste indbyggere.
Vær forsigtig, den kostede 500 dinarer!
Undskyld forsinkelsen. Min datter har kramper.
Er hun også gravid? -Hun er syv år.
Forsøg at sove.
Her er rummet.
Den morgen planlagde han at nyindrette entréen.
En slogan på hans væg afslører athan havde politiske ambitioner.
Jeg vil have det helt lavet om. Det kan du vel klare før valget?
Jeg vil kunne tage imod mine sponsorer her.
Håber du kan sove i larmen. -Problemet er at holde sig vågen.
Polybius datterJulia ergravid i syvende måned.
Hendes tilstand afgørhele familiens skæbne.
Mindrejordskælvplagerbyen. Det eret aftegnenepå-
-at Vesuv er ved at vågne.
Men ingen afde 20.000 indbyggere kan tyde tegnene.
Gladiatorerne erdatidens stjerner og de gårfrit omkring på gaderne.
Entusiastiske beundrere skriver kærlighedserklæringerpå husmure.
Hvor? -Her!
Hele pigens... -Hjerte, Rob.
Snart villivet forandres foraltid.
Men lige nu gørman detman gørbedst- tjenerpenge.
Denne virksomhed brugermenneskelig urin.
Deterså værdifuldt at kejseren beskatterdet.
Det eret valkeri, hvorman bringer tøjhen forat få detrengjort.
Man bruger urin fordi syren fjernerfedtpletter.
Det ernaturligvis slaverne, som gørdet beskidte arbejde.
Man harfundetresterafmindst etdusin valkerieriPompeji.
Dette ejedes afen mand ved navn Stephanus.
De slyngler vil gøre altfor at undgå at gøre en ærlig dags arbejde.
De var ikke begyndt på det her hvisjeg ikke havde set at det kom ind.
Jeg kommer tilbage nårjeg er færdig med forretningerne.
Se ikke så bange ud Fortunata. Du er Stephanus kone nu.
Når du taler, hører de min stemme.
Slaverne udfører alle huspligterne, også at gå i seng med sine herrer.
Landskabet ved Pompejierfrugtbart og rigtpå mineraler-
-som vulkanen har udspyet tusinderafår tidligere.
Men livgiveren kommerogså med død.
Dybt nede lækkerdermagma ud via et svagtpunkt ijordskorpen.
Et klippeblok ved vulkanens munding hindrerden iat komme ud.
Mens den underjordiske magmasø vokser, øges trykketi vulkanen.
Jorden svulmer ogjordrystelser opståroftere.
Dererproblemeriparadiset.
Bare rolig Sabinus, det første barn er altid sværestfor moderen.
Men Julia er ung og rask. Hun vil få mange flere børn.
Ved 13 tiden, den 24 august iår 79, vågner Vesuv tillive igen.
Den smeltede sten, som har været fanget ien trykkogeri 1500 år-
-erikke forvandlet til lava, men tilskum.
Det slynges ud med overlydsfart-
-og danneren hvæsende søjle som gårretop iluften.
Pompejis indbyggere haraldrig set nogetlignende.
Dererintet ord for vulkan på latin.
De ved ikke hvad, derskerog mange som kunne flygte, bliver.
Vi burde måske gå tilbage til kasernen.
lkke før du har budt mig på den drink.
Det er kun røg.
Nogle minutterefter udbruddet når søjlen afglohede sten og gas-
-15 kilometerop i luften.
Den ses tydeligtpå den anden side afbugten, i Misenum-
-hvoren afde få som har en anelse om hvad, dersker, bor.
Kom, herre. -Ja, ja. Jeg kommer.
Hvad er så vigtigt at du må forstyrre mig i mit skriveri?
Vi tænkte at du ville se det her.
Gaius Plinius Secundus erchefforden romerske flåde.
Kommer det fra Vesuv? -Detvirker sådan, onkel.
Men hans sandepassion erat studere naturen.
Anicetus, gør en båd klar.
Hans nevø, Gaius, hargivetos vigtig information tilatforstå alt.
Hvor skal du hen? -Jeg vil se det fra højen.
Og se nærmere på det fra vandet, til min bog.
Det ligner en parasol, ikke? -Ja, præcis.
Toppen afsøjlen misterfart og begynderat spredes overhimlen.
Normalt ville fralandsvinden tvinge søjlen ud overbugten-
-men idag blæser vinden skyen ind overPompejii stedet for.
Dagslyset forsvinderog byen kastes ud i et mareridt.
Far, jeg har det ikke godt. -Gå ind igen, alle sammen.
De ved ikke at de beslutning de tagernu, vil besegle deres skæbne.
Herre, herre... Vågn op, herre.
Hvad er klokken? Hvorfor vækkede du mig ikke?
Det er dag, men solen er væk. -Er det en solformørkelse?
Det har måske noget at gøre med den tordnende lyd vi hørte.
Jeg må tilbage.
Bed ham om at komme tilbage straks og skynd dig!
Det er mørkt, frue. -Så må vi tænde flere lamper.
Skynd dig attænde flere lamper, Phoebe!
Askeskyen dækkersolen og dag bliver tilnat.
Men værre ting venter. Højtop i luften-
-blandes kogende sten med luft, afkøles, størknerog falderned.
Vi burde gå. -Ja.
Det tagercirka en halv time fornedfaldet at nå Pompeji.
Magmaen erafkølet men erfuld afluftog hardannetpimpsten.
Småsten.
Den er let og flyder...
Men blandet med pimpstenene findes noget meget mere dødeligt.
Du er vel ikke bange for småsten? Vi er gladiatorer.
Store sten errevetløs fra vulkanens indre.
Giv mig din hånd.
De faldermed 200 km/t og slårned med dødelig kraft.
En time efter udbruddet bliver krisen værre.
Tusinderflygter ud på gaderne.
Vi kan ikke blive her, vi må gå.
Det er for farligt. Fruen er nok i sikkerhed.
Sikkert, men mine penge?
Det er tid tilbeslutsomhed.
Slaverforventes at beskytte sin herres liv og ejendom.
Men angst og panikspredersig, og slaverne flygter, velvidende-
-atde kan blive henrettet hvis de bliverfanget.
Frue, frue!
Fandt du ham? -Jeg kunne ikke komme ud af byen.
Havnen er fyldt med mennesker, dyr og vogne. De flygter sydpå.
Det ligger lig i gaderne.
Hvor er de andre, Restitutus? -Guderne vil dræbe os alle, frue.
Midtpå eftermiddagen har Vesuv slyngetoveren million ton-
-pimpsten og aske ud overPompeji.
Det samles mere og mere og truslen vokser.
Min have bliver ødelagt. -Det gør vi alle hvis det ikke stopper.
Og tænk på alle de penge jeg satset på valget.
Hvis vi havde bygget templetfør og ikke ventet 17 år med det...
Far!
Julia!
Hun faldt ud af sengen.
Jeg har det godt.
Hvad skal vi gøre? -Huset er stærkt. Vi bliver og beder.
En budbringergiveradmiralPliny nyhederom katastrofen.
Mærkeligt. Det må var et ildbjerg, som Etna eller Chimaera i Phiselis.
Er båden parat?
Ja, herre. -Vil du følge med, Gaius?
Jeg færdiggør hellere den opgave du gav mig, onkel.
Du får måske aldrig en chance for at se noget sådant her på nært hold igen.
Herre, en budbringer.
Plinius Secundus, brev fra Rectina, Tascus hustru. Hun frygter for sit liv.
Jordskælvet... -Ja, ja. Jeg kan læse.
Det eret desperatråb på hjælp. Plinys ven erfanget ved Vesuvs fod.
Hendes eneste chance erat flygte ud på vandet.
Kysten er oversået med huset. Det virker som om at videnskabsmanden-
må vige for admiralen og følge med på redningsopgaven.
Anicetus, beordr dem til at sejle med så mange både som kan bemandes-
efter mig til Pompeji.
Pimpsten fortsættermed atregne ned overbyen.
Herre... -Hvad er der?
Jeg er bange.
Pimpstenens vægtpå balkoner og tag skaberen nyfare.
Hedone?
Hedone!
Hedone?
Dergårnæsten 2000 år før slavens lig og hendes armbånd-
-graves frem iruinerne afdette enkle hotel.
Alle huse iPompeji ståroverforden samme trussel.
Tagene erkun bygget tilat modstå regn.
Det erkun etspørgsmålom hvornårde brasersammen.
Barmhjertige Jupiter, hør vor bøn og tag imod vor ydmyge offergave.
Hjælp os, store Jupiter.
Vi forstår og accepterer din vrede, men beder dig beskytte og bevare...
Der er fyldt med sten på taget, og vægten får dettil at give sig.
Alle må væk herfra! -Vi beder færdig. Bjælkerne er stærke.
Er der nogen steder hvor vi er sikre?
Fra optegnelser ved vi atadmiral Plinys redningsforsøg-
-påbegyndtes ved 17 tiden.
Han passerede en by, som var nærmere faren end Pompeji-
-men undgiknedfaldet.
Byen hed Herculaneum.
Om eftermiddagen varde fleste flygtet ellersamletpå stranden.
Blandt dem varderen ung pige.
Vi kenderikke hendes navn, men ud fra sliddetpå hendes knogler-
-ved vi at hun varslave.
Men Plinyblev ikke. Han førte sine skibe mod Pompeji-
-og ind inedfaldsområdets mørke.
Hold kursen! -Jeg kan ikke se noget, vi kæntrer!
Nuvel, styr mod lyset. Mod lyset!
Vi sejler til Stabiae!
Plinyhar vinden iryggen og kan ikke vende.
l stedet fortsætterhan langs kysten til byen Stabiae.
Det erdeteneste sted hvorPlinykan søge ly.
7 timerefter udbruddet erPompejis gadernæsten tomme.
Pimpstenene som stadig falder, blokererdøre og indespærrer-
-dem, som harsøgt lyihusene.
Frue, hvis vi bliver her bliver vi begravet af sten.
Vi må væk herfra. -Hvordan?
Skynd dig, frue. Spring!
Frue, min familie er ved Nolaporten. -Familie? Og?
Jeg vil hen til dem, frue. -Absolut ikke.
Det er din pligt at blive hos mig.
Krisen fåralle til atrevurdere deres situation.
Nå, hvad siger du? -At blive eller gå er lige farligt.
Derfor må alle vælge selv.
Jeg kan ikke gå, far. -Så kan jeg heller ikke.
Selvfølgelig bliver jeg.
Vi bliver også, herre. -Offer ikke din familie for os, Felix.
Din skæbne er vores skæbne, herre. -lkke længere. l er nu alle frie.
Tak herre. Og vi vælger frivilligt at blive.
Jeg har mere på værelset.
Pimpsten og aske absorberede fugti luften så det sved imund og hals.
Denne vej.
Celadus... -Og du er?
Fortunata, valkeren Stephanus' hustru. Jeg er på vej til Stabiaeporten.
Og din ægtemand?
Fortunata!
Restitutus!
Er der nogen?
Tiden og mulighederne svinder hurtigt, og ikke kun iPompeji.
Pliny sidderfast i Stabiae på grund afen pålandsvind.
Han søgerly hos sin ven Pomponianus.
Jeg er imponeret af at du tager dette så roligt, Pliny.
Der er intet at gøre før vinden vender eller løjer af.
Og har man desuden rejst og studeret så meget som jeg...
...forstår man at det kun er naturfænomen, og intet at frygte.
Men selv Plinyforstod ikke engang rækkevidden afhændelserne.
Bjerget spyr ild. Hele toppen gløder.
Fat mod, kære ven.
l morgen, når vinden tillader det, rejser vi. Til da holder vi stand.
Men Pomponianus gørreti at være bange.
Der sker noget med bjerget.
Der sker noget med bjerget!
Trods at Plinys nevø, Gaius, senere beskrev det-
-varderingen, som troede ham.
Kompaktere klippeblokke gjorde søjlen tungere, så den kollapsede-
-og fossede nedad bjerget som en styrtflod.
Glohed aske og smeltet sten, fossede nedad vulkanen-
-som en brændende lavine.
l dag kaldes det en pyroklastisksky.
lldskyen varpå vejlige mod Herculaneum og folkpå stranden.
Der varden unge slavepige, som passede en 3-måneders baby.
Gas- og askeskyen er5 gange varmere end kogende vand-
-og den brænder altpå sin vej.
Varmen erså kraftig atdøden er øjeblikkelig.
Folkpå stranden brændte ikke op, de forvandledes til kul.
l bådehusene blev døden anderledes. Derdøde folk aftermiskchok.
l den kogende ildsky fordamperderes tynde tøj.
Tænderog ben splintredes, som skørt glas ikogende vand.
Deres hjernerkogte og eksploderede.
Skeletterfra 300 mænd, kvinder og børn erfundet ibådehusene.
Da udbruddet endelig varforbi, lå Herculaneum begravet-
-under25 meter vulkanskmateriale.
Pompejiståroverforen lignende skæbne.
Om morgenen erdet stadig pimpstenene som volderstørst kval.
Kun disse herre. Brønden er blokeret og køkkenet begravet.
Husk atjeg ikke er din herre længere, Felix.
Lad os lukke dørene mens vi kan.
Også den anden dør.
Jeg hader at være lukket inde. -Det varer ikke for evigt.
Det værste venterstadig. Alle huse ved Napolibugten eri fare.
Vi må af sted, mor. -Nej.
Huset kan kollapse når som helst. -lkke før din onkel er tilbage.
Den storejordrystelse pegerpå> endnu etdødeligt skifte i udbruddet.
Vulkanens magmakammer erkollapset.
Det fører til yderligere en pyroklastisksky.
Denne gang flyderden lige mod Pompeji.
Mirakuløstnokstandserden lige førnordmuren-
-og byen klarersig.
Men en gift, som skyen trakmed sig, spredersig i byen.
Kuldioxid - kvælende og dødelig.
Hvad i gudernes navn foregår der?
Saltsyre- en syre som brænder i øjne og hals.
Sammen dannerde en dødelig cocktail.
Dør vi, mor? -Nej da. Vi finder nok på noget.
Vi erjo spærret inde. -Lugten er i hvertfald ikke så slem.
Vi kan måske løfte dørene af. -Hvordan, og med hvad?
lntetvand, ingen luft og ikke engang lys længere.
Nu er det nok, Sabinus. Vi kan bare bede om en løsning.
Spar på dine kræfter.
Hvad er det? -Døden.
Hvorfor? Hvor kommer den fra? -Det spiller ingen rolle nu.
Det er smertefrit og hurtigt.
l ekstreme tilfælde varselvmord en acceptabel måde at dø på.
Hjælp mig... -Hvem der?
Hjælp mig...
Guld førte ham tilbage, men detkunne ikke atredde ham.
En glohed væg afaske og klippeblokke eksploderer.
Den brænderog knuseraltpå sin vej. lntet andetfra en vulkan-
-erså varmt ellerbevægersig med en så ødelæggende kraft.
Den pyroklastiske skybevæger sig med over 100 km/t-
-og det tagerkun nogle minutter forden at nå tilPompeji.
Hvisjeg var blevet valgt sidste gang, var dette aldrig sket.
Venus, kærlighedens gudinde, hjælp mig nu.
Far!
Claudia...
Døden varikke øjeblikkelig for folket iPompeji.
Med første åndedrag følgerhed gas, som danner væske ilungerne.
Det er som atsluge ild.
l andetåndedrag danneraske og væske en cement ilungerog hals.
Tredje åndedrag gørcementen tykkere-
-og man hiverefter vejret og kvæles.
Vidste de atde vardøende?
Ud fra deres dødskamp synes det næsten heltsikkert.
Men Vesuv haren sidsterædsel at slippe løs.
Megetfascinerende...
Efter 18 timers udbrud, kollapserden nedre delafsøjlen.
Modig, stædig ellerdumdristig? Pliny, gjorde intetforatredde livet.
Overlevende sagde at han blev overmandet afgasskyen.
Den sidste og største sky går tværs overNapolibugten-
-som en sort dødssky.
Mor, vi må af sted!
Jeg vil ikke forlade dig!
Vi dør. Det er i gudernes hænder.
Min onkel tror ikke på guderne. Dæk munden til!
Den sidste skydræber tusinder, som varflygtet udpå landet.
Men ikke den hvis skrifterblev afgørende forat forstå hændelserne.
Plinyden yngre.
Plinys beskrivelse afildskyen varså bizaratingen troede på den.
Førsti de senere år harforskningen givet ham ret.
Vi ved nu at sådanne eksplosive, vulkanske hændelserkan indtræffe-
-præcis som han beskrev dem.
De kaldes pliniske udbrud.
På kun 18 timer, spyede Vesuv mere end-
-10 milliarder tons pimpsten, klippeblokke og aske ud.
En redningsaktion udgikfra Rom, men ødelæggelsen varforstor.
l mere end 1500 år lå byen glemt og begravet.
l 1594 opdages den igen ved et tilfælde underet akvæduktbyggeri.
Udgravninger harnu ståetpå> i hundrederafår.
Opdagelserne harforbløffet verden.
Asken dannede en forsegling omkring byen, og templer,-
-forretninger, gaderog huse erbevaretsom ien tidskapsel.
Men mest gribende erafstøbningerne.
Kroppene erformuldet, og kun deres formererbevaret-
-i asken som begravede dem.
Mænd, kvinderog børn.
Sågardyr.
Deres sidste øjeblik er udødeliggjort.
Visse ofre efterlod også> sporom deres identitet.
Dette værelse viljeg lave om.
Bare rolig, Sabinus. Detførste barn eraltid sværestformoderen.
Du vil få mange flere, om guderne vil.
l Polybius hus findes den gravide kvindes skeletomgivetaffamilien.
-Dør vimor, mor? -Nejda. Vi findernokpå noget.
Men vierjo spærret indel
l gladiatorkasernen findes resterne afen rig, juvelprydet dame-
-ved siden gladiatorerne.
-Tænkatjeg erhermed gladiatorer. -Og her vi med en valkerfrue.
l ruinerne afet hotel, bærer en slavepige stadig sit armbånd.
Hvad stårder på dit armbånd, Hedone?
Tilslavepigen, fra hendes herre.
Nær Stephanus valkeri, griberet skeletstadig om en pose guld.
Fortunatal Restitutusl
Erdernogen?
Vesuv hæversig stadig overNeapelbugten.
Den frodigejord lokkerfolk til skråningerne-
-lige som for2000 årsiden.
Men nu bor3,5 millioner dermenneskeri bjergets skygge.
Vesuv harikke haft et udbrud med samme apokalyptiske kraft-
-siden den varme sommerdag iår 79.
lfølge eksperterne sker pliniske udbrud afden størrelse-
-kun en gang på 2000 år.
Tiden erinde fordetnæste...
Danske tekster: Johnny Pedersen wwww.cueballweb.com